Hei, folkens! Se hitover!
- En tryllekunst ... - Vi slutter, dette er siste dagen.
Jerry holder på der borte.
Han kommer!
Gratulerer med dagen, Dale. Jeg er stolt av deg.
- Takk, mamma. - Gratulerer med dagen, kjære.
- Hva tror du din gamle far har til deg? - Du er ikke så gammel, pappa.
- En shetlandsponny! - Du har alltid ønsket deg en ponni.
Utrolig!
- Liker du den? - Ja! Tusen takk, pappa.
Ha det gøy.
- Ikke utenfor det gjerdet, greit? - Bare rolig, pappa.
- Vær forsiktig. - Trå på!
Født vill!
- Han har talent. - Gi på litt. Få opp farten.
De kjører for fort!
- Hjelp meg! - Få ham opp!
FIRE MÅNEDER SENERE
TIL MINNE OM VÅR UMISTELIGE SØNN
DØD 12 APRIL 2005 15 ÅR GAMMEL
EVIG I VÅRE HJERTER
- Mamma. - Kom og hjelp moren din.
- Fikk du alt, mamma? - Håper det.
- Fikk du Twiglets? - De er for anorektikere.
- Det er bursdagen min. - Ja da, Brian.
Jeg ser ikke bilen til far her ennå.
- Vi har hatter, sverd og serpentiner. - Gratulerer, lillebror.
- Annie! Åpne døren. - Kom igjen, åpne da!
Ja. Nei, jeg hører hva du sier.
Ikke noe problem. Vi solgte leilighetene. Bare én igjen.
Du kan få den om du vil. Men da handler du bare med meg, ikke sant?
Folk setter penger i olje eller fast eiendom.
- Vi skaffer så mye eiendom de ønsker. - Så lenge markedet bærer.
Markedet bærer som en bro, Dan. Beste tall noen sinne.
- Din kone kommer, McCarthy. - Kom igjen, Polly.
Lyst på middag etterpå? Du, jeg og Polly?
Beklager, Barney, sønnen min har bursdag. Er sein nok allerede.
- Hei, Mona. - Står til, Danny?
Du ser ... mektig ut.
Ikke la deg smigre. Han kan sjarmere en stein.
Det er Brians bursdag. Ria venter.
- Her. Til Brian. - Nei ...
- Han er en fin gutt. - Tusen takk. Vi ses, Barney.
- Hva ga du ungen? - Mer enn du gjorde.
- Hvem vil ha gelé? - Jeg!
- En flokk villdyr. - En av gangen.
- Her kommer kaken. - Rosemary, du er en knupp!
Hva har man venner for? Annie, liker du denne?
- Hva synes du, Brian? - Er ikke du bortskjemt!
- Får jeg betalt for å gå med den? - Si takk, Annie.
Slapp av, jeg var slik selv. Skal jeg tenne lysene?
- Perfekt, takk. - Ut, alle sammen!
Hei, Rosemary. Åssen går det unger?
Ut, alle sammen!
Min store bursdagsgutt.
Hei, Annie, jeg ser du koser deg.
- I tide til kaken. - Unnskyld at jeg er sen.
- Jeg ringer siden. - Rosemary, du er knupp.
- Jeg stikker. Ha det bra. - Takk for hjelpen, mamma.
Hva?
Jeg har tenkt, Danny.
På oss.
- Ja, jeg også. - Vi får ikke pratet så mye sammen.
Du er så pen, Danny.
Du har det glimtet i øyet.
- Tuller du? - Jeg ser slikt.
Det er på tide med et nytt barn.
Et nytt barn setter alt i perspektiv. Arbeidet, Barney, alt dette maset.
- Hvor lenge har du visst det? - Jeg har visst det alltid, på en måte.
Annie og Brian vokser jo til så fort.
De vil alltid bety noe spesielt. Intet kan forandre det.
Selvsagt.
Ria, jeg fatter ikke at du tar det så rolig.
- Du er jo så rolig. - Jeg er oppspilt, kjære Danny.
Jeg har ventet lenge på at vi skulle få et barn til.
- Gud, dette er utrolig. - Hva?
Du sa "oss". Du snakket om deg og meg. Jeg trodde du hadde fått vite det.
Et sprøtt øyeblikk trodde jeg du godtok det.
Fått vite hva da?
Jeg ...
Jeg skal ha et nytt barn.
Ria ...
Jeg har funnet en annen.
Vi fikk nettopp vite at hun er gravid.
Ria, jeg er lei for det. Jeg skulle fortelle det.
Jeg mente ikke det skulle skje slik.
Jeg mente ikke at noe sånt skulle skje.
Pappa, hva gjør du?
Hjelp meg!
Har du overhodet pakket noe, Marilyn?
Hva trenger jeg på Hawaii? Et bastskjørt?
Gleder meg til å se det.
Dette vil gjøre oss godt.
Vent litt nå.
- Jeg drar ikke. - Fleiper du?
- De venter oss. - De venter deg.
- Du kan ikke bli her alene. - Jeg blir ikke alene.
Hva mener du?
Jeg vet ikke.
Vi kan ikke fortsette slik, Greg. Vi er ikke de samme lenger.
Kan du med hånden på hjertet se på meg og si -
- at du har noen som helst følelser igjen for meg?
Ja, det kan jeg, Marilyn.
Vel, jeg har ingen følelser for deg.
- Hun heter Bernadette. - Og sexen er fantastisk.
- Spar meg detaljene, Danny. - Ria, ikke bli bitter.
Jeg ante ikke at du ikke var lykkelig her hos oss.
Kanskje jeg kunne gjort noe med det, om jeg visste hva det var.
Bernadette og jeg ...
Det er den store kjærligheten, Ria.
Jeg vil tilbringe resten av livet sammen med henne.
- Vi to gled fra hverandre. - Nei.
Jeg elsker deg. Jeg vil at du skal holde meg og si at dette er et mareritt.
- Jeg vil ikke uroe ungene. - Så bli her da.
Det er endelig. Hva sier vi til Brian og Annie om hvor vi skal bo?
- Jeg skal vel bli boende her? - Vi blir jo nødt til å selge huset.
Selge Tara Road?
Dette er ikke bare et hus, Danny, det er hjemmet vårt. Det er her vi bor.
Jeg flytter ikke slik at du kan forsørge kjæresten din.
Danny, tar du den?
- Hallo? - Jeg skulle snakke med Danny Lynch.
Min mann traff ham for noen år siden. Jeg er Marilyn Vine, fra Amerika.
- Jeg bor i Connecticut, New England. - Hva skal du med Danny?
Mannen min sa han var hjelpsom. Jeg har et digert hus og ser etter noen -
- som kunne tenke seg å byttelåne. Jeg vil gjerne bo nær Dublin.
Er du fru Lynch?
- Jeg vet ikke. - Unnskyld?
Det er midt på natten her.
Unnskyld, jeg glemte tidsforskjellen! Jeg kan ringe deg om morgenen, din tid.
Nei da. Det er like greit nå.
Vel, jeg har også et digert hus. Jeg gjør det ... jeg bytter med deg.
Vil du?
Å, så flott.
Jeg skal sende bilder og informasjon. Mannen min er på Hawaii -
- og jeg vil gjerne bo der et par måneder, helst mens det er godt vær.
Å, været er nydelig nå, det.
Jeg er Ria, for øvrig.
- Ria Lynch. - Hallo, er du der?
Hallo?
IKKE TIGG
Det er helt sprøtt. Skal en gammel tulling bo her? I mitt hus?
- Vårt hus. - Det går ikke, Ria.
- Alt er ordnet. - Så u-ordne det, elskling.
Kall meg elskling én gang til, og jeg kjører nærmeste gaffel i øyet på deg.
Å dra til Amerika i to måneder ...
Hva er det godt for? Å løpe sin vei, er aldri en god idé.
Men jeg drar. Hun kommer samme dag. Ungene reiser over seinere.
Har du fortalt dem det? Ikke gjør det. Det vil koste en formue.
Jeg har to hjem å holde nå, Ria.
For et rot.
Nei, vær så snill. Ikke gå fra meg.
Å, Ria.
Er det ikke nydelig? Minner meg om huset til bestemor.
- Ja, det er nydelig. - Men hva med venner?
- Hvem skal du prate med? - I Irland? Hele befolkningen.
Meningen med opplegget er å være alene.
- Hva sier Greg til dette? - Greg ...
Greg vet det ikke.
Ta med en nisse. En sånn liten gamling med rødt skjegg og gule bukser.
- De lover deg en gryte gull ... - Du har truffet nok av sånne.
Skal du leie ut huset til en fremmed!
- Hun er nyseparert. - Akkurat som du og jeg.
Marilyn, i din sinnstilstand er det utrygt å være alene.
Det er bare for en kort stund, Greg. Prøv å ...
- "Prøv å tenke det ut selv", skjønner. - Gjør du det?
Marilyn, du lar en irsk kokkoberte ta over huset.
Hun henger nok religiøse bilder over alt. Ødelegger stedet.
Den konjakkflasken du ga meg. Den står på kontoret mitt. Gjem den.
Gjem den unna.
Et svømmebasseng. Se, mamma.
- Og hva er det? - En basketballring.
- Jeg drar ikke. Det løser ikke noe. - Greit. Bare bli her hos pappa.
Var det mannen min, hadde jeg kvalt ham. Du gjør jo ingenting, mamma!
Jeg gjør noe. Jeg drar til New England. Du kan bli med, eller bli her.
Annie, unnskyld. Unnskyld, unnskyld, unnskyld.
Annie har rett. Danny er en dust som går fra et nydelig hjem som dette.
- Hva får han av hun tøyta? - En ny omgang ungdom.
Han hadde trengt en omgang juling. Hva har du gjort, siden han vil dra?
- Aner ikke, mamma. - Bare se hvordan du kler deg.
Kanskje smart å dra bort, Ria. "Nærast er du når du er borte".
Jeg håper jeg gjør det rette.
- Det er flott om du kan det, Colm. - Jeg passer gjerne hagen.
Jeg kan så salat der.
Noen vårløk ... Det blir flott. Gjestene vil elske det.
Hele hagen vil stå i flor når du kommer tilbake.
Åssen har ungene det?
- Annie tar det temmelig tungt. - Det er forståelig.
Hun mener det er min skyld.
Vel, her er det. Prøv å oppføre deg ordentlig, Annie.
- Bare hun ikke sjefer med meg. - Det gjør hun ikke.
Vedder på at det er henne. Og mora.
- Det er dem, ja. - Åssen vet du det?
En kvinne vet slikt.
Synd du ikke så det da pappa traff henne.
Greit, så er tiden inne. Jeg er fryktelig glad i dere.
Hei, unger!
Vent på meg!
- Er du spent, Marilyn? - Ja, det er jeg.
Vel, da drar vi.
Det er i hvert fall flunkende rent.
Du ser strålende ut.
- Jeg er så nervøs. - Tullprat, du får det strålende.
Kom nå, vi må skynde oss.
Ha det, huset. Nydelige huset.
Slapp av, jeg skal holde et øye med det. Kom nå.
- Lykke til, Ria. - Tusen takk.
Jeg ringer når jeg er framme.
- Drosje? - Ja, takk.
Hva bringer deg på disse kanter?
Mannen min gikk fra meg.
vil du gå, min kjære, og forlate meg nå?
vil du forsake din sanne kjærlighet
og gå med ei jente du aldri før har kjent
elsker du meg skal vi aldri skilles
- Er det Trinity College? - Ja, det er det.
Er den oppkalt etter Faderen, Sønnen, og Den hellige ånd?
Nei, St. Patrick plukket en kløver med tre blad.
Så fordrev han alle slanger fra landet.
Men de snek seg tilbake siden og ble skattefuter.
- Til deg. - Takk, og velkommen til Amerika.
- Hallo? - Ja?
- Hei. - Hvem der?
Marilyn?
Velkommen til Dublin. Jeg er Colm Maguire, en venn av Ria.
Jeg graver ute i hagen. Jeg bruker sideporten, så jeg går ikke i veien.
- Du er han med restauranten? - Det stemmer.
Du trenger sikkert å sove litt.
Rias mann må virkelig elske den nye damen, siden han kan gå fra familien.
Folk tror de er her på jorden bare for å være lykkelige.
Kanskje vi ikke vet når vi er det, og så blir det for seint.
Kanskje.
Fortalte Ria noe mer om meg?
Nei.
At jeg myrdet mine siste to koner?
Bare fleip. Vi ses siden.
- Hei, du må være Ria Lynch. - Hei ... Charlotte?
- Jetlag? - Nei, jeg ser alltid sånn ut.
Jeg bor rett der borte, om du trenger noe.
- Skal du ikke komme inn? - Du er sliten, bare finn deg til rette.
- Vær så snill, kom inn. - OK.
Dette er tv-stuen.
- Og der er selve stuen. - Det er så pent her.
- Hun må ha en god vaskehjelp. - Ja, jøss! Soverom, soverom, soverom.
Der er kjøkkenet. Og her er kontoret til Greg.
Du vet at mannen hennes heter Greg? Underviser i engelsk på Conn College.
- En virkelig søt fyr. - Mannen min har nettopp forlatt meg.
- Sånt gjør de jo alle. - Jeg traff ham da jeg var 22.
Du skulle ha dumpet ham da.
- Er dette sønnen? - Ja, det er Dale.
- Lyst på en drink? Brandy? - Å, ja takk.
Kom inn.
Hei, jeg er Heidi Franks. Marilyn har fortalt om deg.
- Jeg vil ønske deg velkommen. - Hei, Heidi.
- Charlotta! - Hun insisterte på å be meg inn.
- Sikkert. - Ria Lynch. Lyst på en brandy?
- Mannen har nettopp gått fra henne. - Drittsekk!
- Jeg kunne ha kjent dere i årevis. - Nei, hundre millioner år.
- Hva driver Marilyn med, egentlig? - Hun vasker og vasker ...
Hun underviser i musikk. Klarinett. Det er så trist at hun ikke spiller mer.
- Hun har vært hurpete i det siste. - I det siste?
- Er jeg urettferdig? - Som vanlig.
Hei, Ria, det er Marilyn Vine. Ville bare ringe og fortelle deg -
- at alt går fint her i Dublin. Jeg elsker det skjønne huset ditt.
Og hvis Charlotta og Heidi er for masete, -
- så bare si at du er opptatt. God natt.
Hallo? Hei. Jeg er Rosemary Ryan.
Ria og jeg er bestevenner. Velkommen til Irland.
- Marilyn. Skulle bedt deg inn, men ... - Nei da.
Jeg ville bare be deg på middag hos Colm på lørdag. Han har gallaaften.
Jeg tror han blir glad hvis du kommer.
Du behøver ikke bestemme deg nå, jeg ringer siden, eller du meg.
- Tusen takk. - Står til? Strålende dag i dag, hva?
- Jo, strålende! - Jeg lurte på hvordan du liker Irland?
Det er nydelig!
Hei, mamma. Er det fint der?
Finola erganske ålreit. Hun er moren til Bernadette.
- Hun kommer også til middag. - Slenger du bare ut navn?
- Din myggehjerne! - Ha det, mamma.
Hei. Jeg er Andy Vine, broren til Greg. Er han hjemme?
Nei, Greg er på Hawaii og Marilyn er i Dublin.
- Hvorfor det? - Jeg kan ikke gå inn på det nå.
Kan du stikke innom senere? Så sjekker jeg med Greg om du virkelig er broren.
Greit. Han vil si at jeg pleier å stikke innom når jeg er østpå.
Beklager, det er bare det at ...
Barna mine ringte nettopp. Derfor er jeg så ute av meg.
Mannen min ...
Det er greit. Jeg kommer innom senere. Ha det.
Ut av denne støyen kommer stillhet ut av dette kaos kommer orden
ut av dette språket, ut av disse ord
ut av denne støyen kommer stillhet
ut av dette kaos kommer orden
ut av dette språket, ut av disse ord
Ja, han er broren min. Han jobber i Los Angeles. Takk for påpasseligheten.
- Din kone er nå i huset mitt i Dublin. - Har du familien med deg også?
- De kommer siden. Sa ikke Marilyn det? - Nei ... jo.
Unnskyld tonen. Marilyn og jeg var ikke helt ... glem det.
Jeg vet ikke så mye om dere, men dere har i hvert fall en nydelig sønn.
- Han må trives på Hawaii. - Hva behager?
Er det ikke Dale han heter? Han savner vel moren.
Hun savner i hvert fall ham.
Hei sann! Jeg er moren til Ria.
Jeg jobber på gamlehjemmet, og de elsker overraskelser.
Jeg tok med en klovn jeg traff på gata en gang, som het Stor Rød Nese.
Det var populært. De ville elske å møte en amerikaner.
Sikkert, men jeg vil nok bli en skuffelse etter den svære, røde nesa.
- Har du egne barn? - Ikke tenk på porten. Jeg lukker den.
- Hei, Colm! - Hei!
Jeg handler ofte her til restauranten.
lrsk brød. Kaker. Dette er en veldig bra ostebod.
Står til? Dette er Marilyn, fra Amerika. Har du noe spennende i dag?
- Ta en titt. - Geitebrie? Liker du geitost?
- Jeg liker ikke geiter. - Smak, det er sunt.
- Hvorfor smaker alt sunt så fælt? - Så du ikke blir avhengig.
En merkbar smak.
- Jeg vil ha en ny frosk. - En hoppetufs?
Jeg skal ikke kjøpe en til, jeg bytter den mot en annen.
- Hva ler du av? - Kaffe?
- Jeg drikker ikke kaffe. - Tror ikke han spurte deg, Annie.
- Best vi går. Ha det, Colm. - Vi ses.
Da Mary forlot sitt irske hjem og vandret ut med meg
- Har du tenkt å reise litt om i landet? - Ikke hvis jeg kan unngå det.
Du vil helst reise i ditt eget hode?
- Gjerne det. - Jeg slår gjerne følge.
- Jeg trives alene. - Jeg også.
Og det er mye bedre å være alene sammen.
Noen ganger.
- Så søtt, og så forferdelig trist. - Slett ikke. Han lever, han synger.
Du smiler så vakkert og trist. Har du det bra?
Du flørter vel ikke med noens følelser? Spesielt ikke en fremmeds, gjør du vel?
- Fortalte Ria at jeg er alkoholiker? - Hvordan vet man at man er det?
Tja, det er en masse tegn.
Som at man ikke klarer å stoppe når man drikker.
- Nå ruser jeg meg på noe annet. - Hva da?
Livet.
Og potetmos.
- Har du barn? - Nei, gudskjelov.
- Forlot du henne, eller forlot hun deg? - Det er aldri så enkelt.
- Å jo, det er det. - Jeg var utro, og hun kastet meg ut.
- Hva om hun hadde hatt affæren? - Ekteskap overlever affærer.
Om det er større enn affæren. Det trodde jeg vårt var.
- Men hun var ingen kokk som du. - Kokkekunst kan ikke redde et ekteskap.
Hvordan er Marilyns forhold til Dale? Han er jo med Greg på Hawaii?
- Har hun ikke fortalt deg om Dale? - Hun har ikke sagt at hun har en sønn.
Latkes. Dette er potetlatkes? De er ikke irske i det hele tatt.
Vi oppfant ikke poteten, vi bare perfeksjonerte den, herr Allviter.
Jeg liker deg, Maria.
Du er ... hyggelig.
- Dette er ekte bihonning, ikke sant? - I motsetning til fra falske bier?
- Det er ikke bare prisene som svir her. - Å, touche!
- Du er hun irske jenta? - Trenger dere virkelig en kokk?
Fantastisk!
- Takk for at du overtalte henne. - Hun måtte ikke vri armen på meg.
- Men vi vrir din, om maten ikke er god. - Maten blir god. Jennifer, 15.
- Hei, bli med meg. - Vi ses etterpå.
- Hei, Polly ... Danny. - Hei, Rosemary.
Det er hun amerikanske som bor hos oss, pappa. Colm liker henne.
Vi spanderer martinier til ære for vår amerikanske gjest.
- Marilyn Vine! - Tusen takk.
Du burde komme hit oftere.
- Hvem er han? - Barney McCarthy.
- Eiendomskonge. Sjefen til Danny. - Og Danny sitter ved siden av ham.
Og hvem er elskerinnen?
Akkurat.
Colm, en øl til, er du snill!
Velkommen til Dublin. Det er huset mitt du bor i.
Er det ikke Rias hus?
Det er vårt hus. Hvordan har katten det?
Jeg tror han savner deg. Kanskje du skulle gå og klø ham på magen.
Ria sa ikke noe angående ...
Det er snilt av deg å låne huset ditt til Ria. Hun har hatt det tøft.
Det tror jeg så gjerne. Men hun kommer over det, ikke sant?
Mine damer, vil dere ikke gjøre oss selskap?
Gjør plass, unger. Flytt opp.
Amerikansk gjestfrihet er legendarisk.
- Barney, ingen tale. Det er for tidlig. - Vent til vi er fulle.
Kommer du, Marilyn? Kom an, Rosemary.
Takk.
- Jeg er Finola. - Rosemary Ryan.
- Min datter Bernadette. - Bernadette.
Rosemary.
Vi pleier å bruke gaffel.
Hadde dette vært kunstløp hadde du fått en tier. Meg like!
- Syng den fra da moren din gifta seg. - Hun gifta seg i det minste.
Rosemary, kan du synge den du sang på veldedigheten?
- Gjør det. - Syng litt for gjesten vår.
Da jeg kom ut fra sivskogen
hva fikk jeg se ved min kjæres dør?
mitt hjerte stoppet
mine øyne blinde ble
av å se min fine venn
forlate meg igjen
og jeg skal si deg
hva grunnen er
fordi hun er mer frekk enn jeg
og jeg skal si deg
at den sanne grunn
er den søte smak
av elskov ny
Dette er ekkelt.
- Hvorfor? - Fordi mamma skulle ha vært her.
Hva gjør du? Vil du ødelegge en fin kveld?
- Vær snill jente nå. - Jeg?
Det var du som stakk av med pappa! Dere er noen tullinger hele gjengen!
Vet dere, med ett mistet jeg matlysten.
Vent. Marilyn.
En frosk!
Marilyn.
Marilyn, vent.
Hva skjedde?
Jeg kan ikke fordra slikt. Annie var så sinna og ...
Bli med inn igjen.
Jeg fatter ikke hva jeg gjør her. Jeg tror jeg har gjort noe skrekkelig galt.
Her.
Det lukter karri.
Bli med inn igjen. Ta en brandy.
Ta to. Ta hele flaska!
- Nei. Jeg kjenner meg som en narr. - Umulig i min restaurant.
Bråk, slåssing, stikke av fra regningen. Slikt hører med.
Jeg kom hit for å være alene.
For å tenke.
Marilyn? Det er bare meg, jeg så lysene.
Har du det bra? Vil du prate?
Nei da, alt i orden. Jeg var bare sliten.
Ja vel.
Det var ikke galt av deg å komme hit. Hva det enn er som plager deg, -
- så ordner det seg. Bare gi det en sjanse.
- Ja. Takk. - God natt.
Stikk innom når som helst.
Alle er så hyggelige.
Jeg kan ikke. Tenk om Marilyn fant det ut?
- Tror du jeg vil fortelle henne det? - Den grønne liker jeg.
Denne grønne kjolen? Den er salatfarget. Salat er tilbehør.
- Du er hovedretten. - Hva med denne?
- Denne er fin. - Gul? Vil du likne en omelett?
- Jeg liker den blå. - Blå er bestemora mi.
Å, nei. Denne er perfekt. Den er deg.
- Uskyldig og lokkende. - Uskyldig ...?
Kjære, dette er Amerika, og her betyr innpakningen alt.
- Tenk "jul" når det gjelder Andy Vine. - Jul?
Liker han innpakningen blir han vill etter selve gaven.
Vi utbroderer ikke det bildet. Jeg skal ikke være en gave, selv ikke Andy Vine.
Å, si ikke det.
Deilig.
- Har du ikke smakt thaimat før? - Naturligvis har jeg det.
Vi er temmelig moderne i Irland.
Noen ganger klarer jeg å spise selv.
Jeg kunne venne meg til dette.
Jeg kan lage irish coffee senere.
Og der stod jeg som en idiot foran alle sammen.
Herlig å høre latter her igjen. En fryd å bli kjent med deg, Maria.
Du og jeg er ikke bundet. Ingen å svike eller såre.
Ville det ikke være hyggelig å tilbringe natten sammen?
Jeg er ikke særlig erfaren i slikt.
Jeg leker ikke med deg, Andy. Slikt gjorde jeg aldri som ung heller.
Beklager om jeg har gitt feil signaler.
Det behøver ikke ende i senga. Hvis ikke, får vi huske de beste delene.
De er fine alle sammen.
- Tuller du med meg? - Ja.
Ikke gjør det, da.
Kjære Colm, ekskona Ria kokkelerer. Profesjonelt!
Nå kan hun også sende e-post. Og hun har vært ute med en hannmann!
Kjærlig hilsen, Ria.
P.S. Din "venn" Marilyn lar seg ikke forlede av min sjarm!
Du stakk ikke bare Ria i ryggen, men meg også.
Hva er forandret? Vi har alltid brydd oss om hverandre.
Det er bare pisspreik!
Å, nei, det er Mona.
Akkurat hva vi trengte.
- Ikke at det spiller noen rolle lenger. - Det gjør det for meg.
Kom an, Rosemary. Jeg mente ikke å såre deg.
Eller noen andre.
Jeg giftet meg med feil person til rett tid eller rett person til feil tid.
Å, jeg vet ikke.
Nei ... du gjør vel ikke det.
Hallo. Unnskyld, er Ria hjemme?
- Ria er i Amerika. - Er hun i Amerika?
Takk, tusen takk.
Kom tilbake!
- Annie, da! - Brian!
Barney sitter på alt jeg eier. Tara Road. Jeg mister alt.
- Ikke få slag nå, Danny. - Går han dukken, gjør vi det òg.
- Kanskje det bare er rykter. - "Tara Holdings til bunns"!
- Ikke rop, du skremmer meg. - Sett meg over til McCarthy nå!
- Ikke rør planten, Brian. - Det er et tre.
- Skulle ikke vi på piknik? - Du tenker som vanlig bare på deg selv.
Ikke mas.
Fin berte han holder seg med, Barney. Hva vil kona si?
- Spør mamma. - Kom deg vekk! Dra hjem!
l himmelens navn, Annie. Han mente det ikke.
Hei, Mona, det er Danny. Er det sant? Har det hele rast sammen?
Jeg må snakke med Barney. Hvor er han? ... Takk, Mona.
- Jeg skal nok finne på noe, elskling. - Jeg hater å bli kalt "elskling".
Du er vel ikke konk? Du kan jo selge huset kona di sitter på.
Det er vårt hus. Ikke sant, pappa?
Kom ikke og si du ikke har en klausul til å slippe unna med?
- Jeg vil ha min del. Jeg bygget dette. - Du er en selger. Du bygget ingenting.
Huset mitt er mitt.
Huset ditt er firmasikkerhet.
Det fikk oss over kneika den gangen. Huset mitt går ikke med i ditt dragsug.
Vi sitter i klemma, og slipper ikke løs ved å klemme til mer.
Bankene har sperret oss, ikke jeg.
Vi delte de gode dagene. Nå må vi dele de onde. Slik er det.
- Vi er raka fant. - Det skjer bare ikke, Barney. Tro meg.
Hei, jeg kommer bare for å hente noe.
- Hvorfor har du nøkkel? - Dette er huset mitt.
Jeg bodde her. Før deg, Marilyn.
Ria sa uttrykkelig at ingen skulle ha nøkkel, unntatt Colm.
Så da kan jeg jo ikke ha folk vasende inn og ut.
Jeg er vel ikke folk, er jeg vel?
Vel ... kom inn, så ringer vi Ria og finner ut av det.
OK, om du absolutt må.
- Ingen svarer. - Hun er ute, glem det.
Hvorfor er ikke svareren på? Hun har sikkert fest. Synger, danser, drikker.
Ria? Ha fest? Ikke vær latterlig.
Sjekk med Rosemary. Hun er bestevenninnen til Ria.
- Hun liker deg, forresten. - Virkelig? Så hyggelig.
Hun er nok også ensom av og til.
Du er en vakker kvinne.
Jeg må stikke. Ligger nøkkelen det vanlige stedet?
- Hvilken nøkkel? - Rias bilnøkkel.
Jeg vil helst at du gir meg husnøkkelen. Til jeg har snakket med din kone.
Når hun en gang tar telefonen.
- Rias bil ... jeg trenger den. - For hvor lenge?
- Hva har du med det? - Jeg betaler forsikringen for tiden.
Hun bruker min bil i Connecticut.
Jeg er nødt til å selge den. Firmaet er bankerott.
Gi meg nøkkelen, er du snill.
Jeg skal snakke med Ria om det. Når jeg får tak i henne.
Til da er det best bilen blir hos meg.
OK.
Greit.
Beklager ...
- Fint at du trives her. - Hvem ville ikke det?
- Er Greg inne? - Han er på Hawaii.
Marilyn er i Dublin. Skal jeg hilse?
Nei da, det er greit.
Hubie?
- Hva ville han her? - Han så etter Greg.
Det var jo Hubie Green.
- Han var en venn av Dale. - Og ...?
- Vet du det ikke? - At han er på ferie på Hawaii?
Nei. Dale er død.
Er han død?
Å, gud. Så grusomt. Jeg snakket med Greg om ham.
Hvorfor har ikke Marilyn sagt det?
Hun nekter å godta det. Det var derfor hun stakk sin vei.
Hun vil ikke snakke med Greg om det.
- Hvordan døde han? - En motorsykkelulykke.
På bursdagen hans. Og hun gir Greg skylden.
Greg ga ham en motorsykkel.
Dale kjørte, og Hubie satte seg foran og styrte.
Så Dale endte opp død i svømmebassenget.
- De hadde drukket, naturligvis. - Stakkars Marilyn.
Gi gass. Få opp farten.
De kjører for fort.
Hjelp meg!
Du har jo ikke ansvar for noen. Jeg hadde hjulpet deg.
- Det er galt å be venner om penger. - Du er mer enn en venn. Du har penger.
Jeg mister Tara Road. Jeg må si det til Ria.
Hun ville ikke tro deg. "Å Danny, det går så bra skal du se!"
- Hva har Ria gjort deg? - Hun lot meg ha en affære med deg.
- Ikke spark meg når jeg ligger nede. - Som du gjorde med meg?
- Jeg elsket deg før dere ble gift. - Rosemary, lån meg pengene.
Det blir en investering. Jeg dobler dem, jeg har gjort det før.
Det er for innviklet nå. Bernadette er gravid.
Du aner ikke hvordan det er å dra hjem og måtte krype for fru Ridestøvle.
Men du vil vel at jeg ligger over? Vil du ikke?
- Han tryglet om penger, uten resultat. - Hun er en hard kvinne.
Jeg er glad jeg dro hjem fra restauranten. Så rare vi mennesker er.
Synes du noen burde fortelle Ria om Rosemary og mannen?
- Vil du gjøre det? - Jeg har lært at sannheten frigjør.
Nei, sannheten kan drive deg fra vettet.
- Hallo? - Hallo, Ria?
Marilyn? Hei!
Hvordan går det?
Marilyn, jeg håper du ikke tar det ille opp, men jeg hørte om Dale.
Jeg vil gjerne få sagt hvor leit jeg synes det er, det som skjedde.
Nå skjønner jeg hvorfor du ville vekk.
Jeg tenker på deg -
- og håper at du har det bra? Det var bare det jeg ville si.
Å, ja, jo ... jeg setter pris på det.
Er det noe du trenger? Bare ring Rosemary, om det er noe.
Ja. Rosemary, hun ...
Hun er veldig ...
Jeg setter virkelig pris på det.
Ok, takk skal du ha. Ha det.
- Vi blir ikke lenge. - Greit.
Hei. Vi skal til Amerika og ville ta avskjed med katten vår.
Ja, selvsagt. Kom inn, folkens.
Hvor er mannen din? Hvorfor er han ikke her?
- Han er på Hawaii. - På ferie?
- Ikke egentlig. - Gikk han fra deg, som pappa gjorde?
- Nei, han har ikke gått fra meg. - Gikk du fra ham?
- På en måte. - Hvorfor?
- Jeg trodde jeg visste det da. - Hvorfor er folk så teite?
Hvorfor gjorde han det? Pappa. Det er ikke bare mamma han forlot.
- Han forlot meg også. - Jeg kan forstå hvorfor du er så sint.
Sint?
Du skjønner ikke. Du er OK. Ikke noe feil med deg.
- Jeg skulle gjerne dratt til Hawaii. - Ville du?
Hva med sønnen din? Forlot du ham også da du dro fra mannen din?
- Nei, det gjorde jeg ikke. - Bra. Godt å høre.
Hvor er han da?
Sønnen min er død.
- Han døde i en motorsykkelulykke. - Hva slags motorsykkel?
Av den farlige sorten.
Hvordan var han?
Han var skikkelig kul.
Han var snill også.
Og når han smilte ...
Han elsket musikk og var veldig flink til det.
Så leit.
Vi besøkte Irland da han var liten.
Jeg ville være et sted jeg kunne huske ham smile.
Han er i himmelen nå. Og skuer ned på deg.
Og er fryktelig lei for alt trøbbelet han har stelt til.
Jeg har opplevd ting, men ikke i nærheten av hva du har.
Rias lille gutt -
-fortalte at sønnen min fulgte med meg oppe fra himmelen.
Jeg vet ikke ... Det kjentes med ett bedre.
Jeg vil ikke at det skjer noe jeg ikke kan fortelle min mann.
Må du fortelle ham det?
- Der er dere! - Jeg har ikke jetlag.
- Jeg har savnet deg. - Jeg har savnet dere mer.
Gi meg den. Vent til dere får se huset.
- Du har jo lært å kjøre på feil side. - Kom helt av seg selv, hva?
- Merker dere at jeg er forandret? - Dette er herlig, mamma.
Beklager å bry deg, men det er noen papirer jeg trenger.
De er oppe. Får jeg hente dem? Ring Ria. Hvordan går det, forresten?
Jo da ... Takk, bare bra.
- Hva skal jeg si du tok? - Papirer angående eierskapet av huset.
- Hun kommer om en måned. - Det kan ikke vente så lenge.
Vet du hva? Du har gjort et godt inntrykk her.
Folk liker deg. Jeg liker deg. Du har hjulpet Ria masse.
Så fint. Jeg ville ikke like at noen så ned på meg.
Som om jeg gikk med ridestøvler, eller noe.
Greg ringte midt på natten. Han kommer i morgen. Han lød så deprimert -
- så jeg vil lage en overraskelsesfest. Håper han liker maten min.
Man trenger ikke være geni for å lage mat.
- Noe må man være. - Ja. Sulten.
Kommer Gregs bror også?
Jeg tror det. Hvordan det?
Hei.
Hei, Mr. Vine ... Unnskyld at jeg kommer.
Men jeg ville bare be om unnskyldning for ...
Jeg er så fryktelig lei for det.
- Jeg er lei for det. - Ikke gå, Hubie.
Jeg har ingen innsigelser imot å se deg her.
Det var Marilyn som ikke likte det, forståelig nok.
Det er godt å se deg her. Hyggelig å se dere alle.
Kom og forsyn deg.
- Det krevde mot. - Kom, Hubie. Du rakk akkurat talene.
Jeg vil nemlig takke Greg for å låne oss dette nydelige huset -
- og hans venner, og mest av alt vil jeg si -
- hvor lei jeg er for at Heidi og Charlotta og jeg drakk brandyen din.
Så jeg har kjøpt en ny.
Han drikker den ikke, Ria, det er bare utstilling.
Var du Dales beste venn?
Jeg har fått en ny datamaskin. Vil du se på den etterpå?
Har man sett én, har man sett alle.
Jeg vil gjerne kysse deg, Annie.
Det er håpløst om hun ikke snart begynner å snakke om det.
- Og erkjenner at det skjedde. - Men hun snakker om det nå.
- Gjør hun? - Hun fortalte Annie og Brian om det.
Og Colm, en venn av meg. Tro meg, hun snakker.
Skal vi danse?
Og jeg som trodde hun var en engstelig liten irsk mus.
Den lille irske musen har funnet seg et digert støkke amerikansk ost.
- Vi føler virkelig med deg. - Og vi kommer for å kondolere.
- Og gi deg dette messekortet. - Hva slags kort?
Fader Glennan vil holde messe for din sønns sjelefrelse.
- Herren se i nåde til ham. - Amen.
Det er en stund siden han døde, men tusen takk.
- La oss komme inn og høre historien. - Å, jeg er så fryktelig opptatt.
Se på klokken! Jeg har så masse husarbeid å gjøre.
Men tusen takk.
VÅR DYPESTE MEDFØLELSE
Før nå, har jeg ikke kunnet si navnet hans uten å starte en flom av følelser.
Ja, sikkert.
Men de døde er døde. Det kommer vel en tid når vi må la dem fare.
Ja, og er vi heldige, så lar de oss fare også.
Å, i himmelens navn.
Jeg sa jeg var opptatt! Jeg gir blanke i om det er Rias mor!
Greg!
Vi lever fremdeles, gjør vi ikke?
- Fru Vine? - Er det mannen din?
Bare noen minutter, Barney, så lukker og stenger jeg. Gjør opp kassen også.
- Skal vi gå og spise etterpå? - Ja, jeg er skrubbsulten.
Jeg vil ha fem tusen, med det samme.
- Ikke verre, hva? - Har ikke Bernadette penger?
- Ikke vær latterlig. - Hun har i det minste et barn på vei.
- Bla opp fem svære, ellers ... - Ellers hva da?
Ellers forteller han kona di om oss.
- Å, du utpresser meg? - Jeg gjør det som trengs.
Du har knulla Rosemary i årevis.
Hva ville Ria si om hun fant ut det? Det ville knuse henne.
- Hvem presser hvem nå? - Jeg gjør det som trengs.
Jeg skal fortelle henne det selv. Ikke vær redd for det.
Brian, det er noen som kommer.
Det er pappa!
Pappa! Hei.
- Hei, Bri, åssen går det? - Bare bra.
Hei, Annie.
Ria.
Hva har skjedd? Er ikke Bernadette med?
Nei.
Jeg kom for å treffe deg, Ria.
Og deg, prinsesse.
Pappa, dette er Zach.
Han har en vaskebjørn. Jeg skal ta den med til Dublin og parre den.
- Skal du parre én vaskebjørn? - En gravid hunn, dust.
Vel, nå som du er her får du heller komme inn.
- Pappa, Annie har kjæreste. - Har hun det?
- Det har vært fint. - Fint. Flott. Strålende.
Jeg har ny jobb og nye venner.
Jeg har forandret meg.
Vet du ... det tror jeg jammen du har.
- Hvordan har Rosemary det? - Rosemary?
Nå skal du høre ...
Hun har det bra.
Fisk ... opp i røra og ned i panna.
Et par sekunder, ikke mer. Ut med den.
Salt.
Pepper. Litt sitron. Vær så god.
- Gode gud, så deilig. - Nydelig.
- Hva slags fisk er det? - Gjedde. En uedel fisk, litt som meg.
Stemmer ikke. Du er en sensitiv mann, det merker jeg.
Bra du dukket opp, for jeg holdt på å fri til din kone.
- Hva om jeg hadde sagt ja? - Da hadde jeg nok stukket av.
- Litt mer kaffe? - Nei takk.
- Det er e-post til deg. - Til meg? Flott.
- Nei, til pappa. - Meg?
Det er fra Rosemary.
Bernadette er sendt i hui og hast til sykehuset. Barnet er på vei.
De vil du skal komme hjem nå.
Best jeg ringer moren hennes.
- Drar du? - Ja, jeg må det.
Ria ...
Jeg hater å komme hele denne veien for å gi deg dårlige nyheter.
Men jeg måtte si deg det ansikt til ansikt. Ros meg for det, i det minste.
Da jeg begynte hos Barney ga vi ham huset som sikkerhet.
Det var min investering i firmaet hans.
Der er underskriften din ... og min.
Tara Holdings er gått dukken.
Huset er gått med i dragsuget.
Jeg har ikke fortalt Bernadette hvor blakk jeg egentlig er.
Det må jeg gjøre når jeg kommer hjem.
Tusen takk, Ria.
- For hva da? - For at du ikke skriker og roper.
Jeg har nettopp gitt deg de verst tenkelige nyheter.
De kom du med den dagen du sa du gikk din vei.
Du vet hvor glad jeg er i deg, og alltid vil være.
Ja.
Vi var venner en gang. Gode venner.
Vi finner på noe, elskling.
Jeg har ikke råd til å betale for dette.
Du har aldri elsket meg!
Det innså jeg nå nettopp.
Denne elskov
jeg faller nok igjen
selv i dine armer
betyr den ingenting
denne elskov
Da han dukket opp, trodde du at han kom tilbake til deg, ikke sant?
Det gjorde jeg.
Jeg også.
Skal du fortelle Marilyn at du har rasert huset hennes, mamma?
Hva driver hun med?
- Hvem er du? - Jeg er fru McCarthy. Mona.
- Jeg er Marilyn Vine. - Ja, jeg vet.
Jeg er svært bekymret for hvor Ria og ungene skal bo.
- Det forstår jeg. - Kjenner du Rosemary?
Bestevenninnen hennes.
Kan du ikke komme inn?
- Pass på deg selv. - Ha det.
Marilyn likte egentlig ikke den bysten, så det går greit. Men vasene var dyre.
Takk, alle sammen. Ha det bra.
Ha det.
Mannen min har aldri likt at konene skulle møtes.
- Ria! - Å, der er hun.
- Velkommen hjem. - Godt å se deg.
- Dere ser godt ut. - Så snilt av deg å komme.
Hei, folkens. Velkommen hjem!
- Hei, Greg. - Velkommen hjem.
- Jeg må stikke. Vi ses siden. - Rosemary, vent litt.
- Ria! - Marilyn, det er utrolig ...
Så fantastisk å treffe deg. Du modige kvinne.
Fru McCarthy har et møte her kl. 15. Hun vil gjerne at du kommer.
- Jeg? - Du også, Ria. Og Danny kommer.
Det er svært viktig, sier hun. Du skuffer vel ikke?
Hva er klokka nå?
Kvart over tre.
- Hvordan har barnet det? - Å, takk som spør.
Ingen grunn til å gå rundt grøten. Tara Holdings er konkurs.
- Dette vet vi, Mona. - Hold munn nå, Barney.
Mona mener hun kan få dere opp og kjøre igjen, Mr. MacCarthy.
- Ja. Jeg har spart haugevis av penger. - Hvordan da?
I pensjonsordninger, forsikringspoliser, investeringer og indeksobligasjoner.
Ja, det er en anseelig portefølje.
Og mine penger kan stilles til rådighet for deg, Barney.
- Så du atter kan reise deg fra asken. - Vent nå litt, Mona.
Nei, Barney, du stopper nå. Jeg har holdt meg tilbake i årevis.
Det er et par betingelser. For det første selger vi huset.
- Selge huset? - Ja.
Det er for stort for oss uansett. Et mindre prangende passer bra.
Og overskuddet fra salget går til å dekke personlig gjeld.
Men her og nå, skal du gi lånegarantien på dette huset, -
- nr. 16, Tara Road, -
-tilbake til Ria.
Ria og ungen skal ikke bli hjemløse på grunn av dine feil.
Det blir tøft for deg, Danny.
- Aldri i livet ... - Det er slik det blir.
- Du kan ikke gjøre dette mot meg. - Gi meg papirene, er du snill.
Gi henne papirene, Danny.
Takk.
Polly ... Polly?
Du har vært min manns elskerinne -
- i årevis. Og jeg har visst det i årevis.
Og ønsker ikke å kommentere moralen i situasjonen annet enn ved å si -
- at det er et lusent stikk til oss som ga vårt ord og holdt det.
Barney, dette forholdet avslutter du.
- Nå. - Er dette lovlig, Barney?
Mona bestemmer. Beklager, Polly.
Hvor mye penger har du, Mona?
Det finner du tidsnok ut, slapp av.
Nå, Rosemary.
Vi beholder deg som vår trykker.
- Min manns firma har vært sjenerøst. - Tusen takk, Mona.
Er det noe du vil si ... til Ria?
Jeg ...
- Ria og jeg er ... - Bestevenner?
Hva det enn er, Rosemary, -
- så kanskje du bør spare de ekle detaljene til siden?
Vet dere at dette ville ha knekt meg en gang.
Men ikke nå.
- Jeg har ingenting. - Du har fremdeles boutiquen.
- Du kunne spart meg for alt dette. - Spart deg!
... reddet deg fra det kjedelige ekteskapet, den kjedelige kona di.
Hvordan fikk hun alle de pengene?
Nydelig. Rett og slett nydelig.
Mamma, kan ikke du og Colm gifte dere?
Hei, jeg kan kjempe mine egne slag.
Marilyn, det er noe jeg må tilstå.
De to vasene og den svære bysten din, -
- de er knust.
- Vasene mine? - Jeg kasta dem.
På Danny.
Å, gud, nå var jeg redd et øyeblikk.
Det har vært helt fantastisk.
På gjensyn!
- Takk for alt. - Hils jentene fra meg.
Ria ...
Tilbake til der vi begynte, hva?
Men vi er ikke de samme, er vi vel?
- Ha det. - Ha det.
Ut av denne støyen kommer stillhet
ut av dette kaos kommer orden
ut av dette språket, ut av disse ord
ut av denne støyen kommer stillhet
ut av dette kaos kommer orden
ut av dette språket, ut av disse ord